For 1 500 år siden havde det meste af Europa svigtet de gamle guder -
- og var blevet kristne.
Kun nordpå var folk tro mod deres forfædres guder.
Den mægtigste af disse guder var Odin.
Han regerede blandt stjernerne i Valhalla, -
- og hans ravne gav ham visdom og huk ommelse.
Men som gamle magter svækk edes, -
- opstod en vidunderlig historie, som betog folks hjerter.
Den berettede om en smed, som fældede en drage -
- og vandt en mægtig skat.; Drageguldet.
- Hvor skal vi hen? - Skynd jer!
Konge! Vi kan ikke holde stand!
- Tag vores søn og flygt. - Jeg forlader dig ikke.
Siegfried!
Xantan-hvalp!
Siegfried!
- Min søn. - Tag nu af sted!
Min bror passer altid på mig.
Denne vej, frue.
Hvad gør vi?
Vi må krydse over her, dronning.
- Hvor er de? - Kom.
Derop med dig.
Siegfried ... Hold fast. Hold godt fast.
Min søn.
Er det ikke lidt tidligt at tage en morgensvømmetur?
Hvem er du, knægt? Hvad er der sket?
- Hvad er der sket? - Jeg kan ikke huske det.
1 2 ÅR EFTER
Hvad ser du?
Vær tålmodig, mit barn.
Runerne indeholder Odins magt. De lyver aldrig.
- Men man skynder ikke på dem. - Hold mig nu ikke hen.
- Det vil regne med ild fra himlen. - Fortæl mere.
Lyset fra ilden vil afsløre din skæbne.
Så langt hjemmefra. Hvilken skæbne kan jeg have her?
Efter ilden vil der komme en mand.
En mand, der er lige så stærk som dig.
Krigerens styrke måler sig med din. Han vil endda besejre dig i kamp.
Det har ingen nogensinde gjort.
Det kommer heller ingen anden til.
Vi må snart kaste anker for natten.
Jeg må gøre lasten klar til kongen. Fortsæt du her.
- Vær hilset. Hvad ønsker l? - Vi søger Eyvind Smed.
Det er mig.
Det siges, at dit jern er det bedste, man kan få.
- Hvad kan jeg gøre for jer? - Hvilke sværd har du?
Lige nu slet ingen.
Der ligger ellers en masse derinde.
De er til Kong Gunther af Burgund.
Han er her ikke, og det er vi.
Har l i sinde at stjæle fra kong Gunther?
''Stjæle'', siger han. Vær du glad for, at vi ikke tager dig det ilde op.
Eric, dit jern bliver koldt.
Farvel.
- Jeg bryder mig ikke om saksere. - Det kan jeg godt ... i ny og næ.
Ja, så du kan få lov at holde din fægtning ved lige.
Se lige den blege lyssti.
Det er vejen til Valhalla.
Gid jeg kunne se dem sidde deroppe.
Alle de store helte til bords med guderne.
- De våger over os dødelige. - Hvorfor kærer de sig om os?
De har lige så meget brug for os, som vi har for dem.
Vi kæmper på deres side, når onde kræfter angriber os.
Hvordan ved vi, hvad vi skal gøre?
De udstikker vores skæbne. Har givet os alle himlens tegn.
Ser de deroppe fra, at vi gør noget, der skader os, bliver de rasende.
De kristne siger, at deres gud er fuld af tilgivelse.
De kristne ... De er nogle løjerlige nogle.
Se!
Det er Ragnarok. Guderne går i krig.
- Det vil jeg se nærmere på. - Nej, lad være med det.
Vi må ikke blande os med guderne.
- Du er jo kvinden fra langskibet. - Og du er manden fra smedjen.
llden og elementernes behersker.
Så kan du måske sige mig, hvad det her er.
En slags metal. Jeg har aldrig set noget lignende.
Tænk, hvilket våben man kunne smede af det.
- Kom du på grund af metallet? - Nej.
På grund af dig.
Tag dig ikke af ham, smed.
Sig mig en ting.
- Tror du på skæbnen? - Hvorfor?
Vi fik begge et tegn, som bragte os sammen her.
Det tegn kunne hele landet se.
Der er kun dig og mig her.
l dag lovede runerne mig -
- at føre mig til en mand, som var lige så stærk som jeg selv.
Og du besejrede mig.
- Jeg lagde dig bare ned. - Det har ingen nogensinde gjort.
Før nu.
Så du kan nok se, at det var meningen, vi skulle mødes.
- Hvorfor bliver du ikke her hos mig? - Det ville jeg forfærdelig gerne.
Men ligesom dig, har jeg mine pligter.
Men jeg venter på dig.
- Hvor finder jeg dig? - På lsland.
Der er vel flere Brunhilder på lsland.
Kun en, der er dronning.
- Er du dronning af lsland? - Ja.
Gør det nogen forskel?
Nej.
- lkke for mine følelser for dig. - Godt.
For uanset hvad der sker, så vil jeg altid elske dig.
Jeg lover at komme.
Det var gudernes vilje.
Men jeg er smed, og hun er dronning.
Nordpå er der mange beretninger om smede, som er blevet konger.
- Er der virkelig? - Du har altid været anderledes.
Det har hun måske også mærket.
- Far, tag mig med til Burgund i år. - Hvorfor?
Måske har floden svaret på, hvad der hændte, før du fandt mig.
- Det har aldrig optaget dig før. - Hidtil har det været ligegyldigt.
l aftes har måske ændret dig.
Jeg ved ikke noget om mig selv.
Jeg har aldrig forladt smedjen. Nu føler jeg, at det er nødvendigt.
Lad os gøre båden klar. Vi rejser i morgen tidlig.
Tak. Tak, far.
Hvad er det?
- Er der krig? - Det ser sådan ud.
Men hvem er fjenden? Kong Gunther har sluttet fred med sakserne.
Heroppe.
- Alberich. - Lord Hagen.
Du har ikke forandret dig.
Heller ikke du.
Jeg fik din besked. Hvad vil du nu?
Dragen Fafnir er vågen.
Få kong Gunther til at samle sine bedste krigere og dræbe Fafnir.
Hvorfor sætte deres og mit liv på spil? Jeg er ligeglad med dragen.
Det er, fordi du ikke ved, hvad der skjuler sig i dens hule.
Fortsæt.
Den skjulte Nibelung-skat.
Den har du ævlet om, siden du blev forvist for at forsøge at stjæle den.
Nu vil du have mig til at tro, at skatten er her.
Dragen sov på den.
Så har du spildt år af det liv som dødelig, de dømte dig til, -
- mens skatten har været lige for næsen af dig.
- Morsomt. - Du ler ikke, når du har set den.
Du drømmer ikke om, hvad der er af guld og juveler.
Hvorfor skulle jeg ikke bare tage det hele selv?
Vi kender hinanden for godt, vi to.
Mit blod løber også i dine årer.
Det vover du på at nævne igen.
- Det er jo sandt. - Ti stille.
Jeg ved godt, at du er flov over din herkomst.
Men hvor ofte har jeg ikke hjulpet dig med min trolddomskraft?
Vi kan hjælpe hinanden nu.
Godt. Jeg udvælger de bedste af kongens mænd.
Skynd dig.
Der har vi det igen. Hvorfor gøre tingene halvt?
Godt, Kriemhild. Slip den bare.
Flyv.
Det var den due.
- Jeg må træne dens jagtteknik. - Hvis den kommer tilbage.
Godt at se dig. Godt at se dig, min ven.
Der er den.
- Tror du, den kommer tilbage? - Selvfølgelig. Jeg er dens herre.
Godt, herre og mester, så få ham tilbage.
Sikke dog en smuk fugl.
- Kom med den. Det er min. - Hvad hedder den?
Arminius.
Som helten, der jagede romerne ud af landet.
Kom nu med den, knægt.
Hvem kalder du en knægt?
Jeg er kongens bror og kalder menigmand, hvad der passer mig.
Hørte du det? Hvad?
Hvad siger du?
Han siger, at jeg er ilden og elementernes behersker.
Og det bør du kalde mig.
Skal vi prøve igen?
Hold op med det pjat, Eric.
Giv prins Giselher høgen.
Omgående.
Jeg håbede på, at l ikke gav op så let.
Jeg henter dig et nyt.
- Eyvind. - Lord Dankwart.
Vi har ventet dig. Det var godt, du kom sikkert frem.
Vi så ødelæggelserne langs floden.
Det er en drage. Fafnir, kalder de den.
Uhyret dukkede pludselig op og begynde at dræbe og hærge.
- Jeg meddeler kongen, du er her. - Ja. Tak.
Se nu her. Det er endnu bedre.
l har et godt øje for blade, konge.
Det er smedet og hærdet af min søn.
Det er afbalanceret, så det virker som en forlængelse af armen.
- Du har lært dit håndværk godt. - Tak, konge.
Der findes ikke bedre våbenmager i landet.
Eyvind, jeg har brug for dit bedste jern til at bekæmpe dragen.
Bror, med dette sværd kan jeg kæmpe mod dragen ved din side.
- Lad mig komme med. - Du kender svaret, Giselher.
Det er uklogt at bringe to prinser af Burgund i fare på samme tid.
l håndterer det godt, prins Giselher.
Balancen passer fint til jer. Behold det. Det er en gave.
Tak.
Uhyret skal fældes. Jeg vil også gerne ud at kæmpe mod dragen.
Det er en opgave for kongens mest udsøgte krigere.
Bær over med ungdommens uforstandighed, konge.
Jeg forstår dig så udmærket.
Hvad troede du, Eric? At kongen ville vente på, at du dræbte dragen?
- Jeg kan godt gøre det. - Du har det hele i munden.
Sørg for, at temperaturen er rigtig.
Hjælper du mig ikke.
Det er dit sværd. Har jeg ikke lært dig at smede det?
- Jo, du har. - Så gør det.
Jeg vil altid elske dig.
Til Fafnir-skoven.
Gud være med os og give os en hurtig sejr.
Åbn porten.
Du må ikke stirre på prinsessen. Det er ikke høfligt.
Jeg stirrer ikke.
Men det gør hun.
llden og elementernes behersker ...
- Må jeg træde nærmere? - Værsgo.
Og sig endelig Eric.
Jeg er prins Giselher.
Må jeg bede Jer puste med blæsebælgen, prins?
Tak.
Jeg ville takke din far for sværdet. Det fik jeg ikke gjort.
Han sover nu, men jeg skal sige, l har været her.
Jeg har aldrig mødt en smed, der fægtede så godt.
Far siger, at man ikke kan smede et sværd uden at kunne bruge det.
- Det er godt at have sådan en far. - Hvad med Eders far?
Han blev dræbt i et slag for flere år siden.
Min mor døde kort tid efter.
- Hvordan ved du, jernet er klar? - Følelsen. Måden, det ser ud på.
Det her skal der hamres på i dagevis.
Det må være skønt at skabe noget med sine hænder.
- Har l et håndværk? - Jeg er prins og må ikke arbejde.
Det ville bringe skam over min bror, kongen.
- Keder l jer ikke? - Jo. Jeg har heldigvis min søster.
Hun er en køn pige.
Alle rigets adelsmænd vil have hende, men hun vil ikke have dem.
- Hvem vil hun så have? - Du sværmer måske for hende?
Mit hjerte er andetsteds.
Jeg håber, min bror kan dræbe dragen.
Kongen! Kongen vender tilbage!
Gunther!
Dragens skind var hårdt som jern. Vore våben var intet værd imod den.
Bær ham ind.
Forsigtigt.
Han skal blive hævnet, frue.
Det sværger jeg.
Det er dit mesterstykke.
- Hvad vil du kalde det? - Det ved jeg ikke. Hvorfor?
Så prægtigt et sværd fortjener et navn.
Så vil jeg kalde dig '' Balmung'' .
Balmung? Det hed den sidste konge af Xantens sværd. Han døde i kamp.
Hvorfor giver du det dette navn?
Jeg kan bare godt lide dets klang.
Fafnir!
Kom frem! Kom frem, din usling!
Fafnir, jeg står lige her!
Det var godt.
Kom ud! Kom nu!
Blod ... Bad i drageblodet.
I drageblodet. Bad i drageblodet.
Hvis du er klog, går du tomhændet herfra.
Dette guld er ikke for mennesker.
Det tilhører os.
Jeg tror, det tilhørte dragen.
Vi er guldets vogtere.
Guld, som kun vi kan eje. Skatten var vores, indtil Fafnir stjal den.
Lyt til denne advarsel, ellers kommer det også dig dyrt at stå.
Hvem er l?
Nibelungen. Tåge- og tusmørkefolket.
Du gav os guldet tilbage ved at fælde Fafnir.
- Det takker vi dig for. - Det er meget godt.
Men jeg satte livet på spil. Det må da være noget værd.
lkke så meget som en mønt fra denne skat.
Der følger en forbandelse med den.
- Jeg tror ikke på forbandelser. - Beviset ligger udenfor.
Fafnir er død på grund af den.
Jeg tror, han er død på grund af mig.
- Hvad er det her? - Nibelung-ringen.
Skattens ældste genstand. Dens hjerte.
Den, der har den, er skattens ejer.
- Den er smuk. - Og den er dødelig for dig.
Der skal mere end ord til at skræmme mig i dag.
Jeg kommer snart tilbage efter den.
Når forbandelsen griber dig, så tag dig i agt, -
- thi den vil finde din svaghed og gennem den tilintetgøre dig.
- Hvad er det for noget trolddom? - Giv mig den.
Hvem er du?
Jeg burde have vidst bedre.
Drageblodet har gjort din hud uigennemtrængelig.
Jeg dræbte dragen. Hvad forhindrer mig i at dræbe dig?
Den magiske Tarn-hjelm. Behold den.
Den fik mig til at ligne dig.
Hvad skal jeg med den? Jeg ligner i forvejen mig selv.
Ja, men med den på kan du antage den form, du vil.
- Bevis det. - Tag den på hovedet.
Er du ude på at ...?
Du skal sige trolddomsformularen:
Skygger og fantasifostre, alle som én.
Og så skal du tænke på, hvem du vil være.
Skygger og fantasifostre, alle som én.
Du er skrækkelig grim.
Så ligner jeg åbenbart dig.
Skåner du mig?
Gå.
Endnu en fejl, unge dødelige. Du har pådraget dig hans fjendskab.
- Og forbandelsen. - Hvorfor? Hvem er han?
Han hedder Alberich, og han var en af os.
Men Alberich blev grådig.
Han ville have skatten for sig selv, ligesom du.
Da han forsøgte at stjæle den, tog vi hans udødelighed fra ham.
Lad os slå en handel af? l får lov at beholde halvdelen af skatten.
Halvdelen af skatten, hele skatten eller bare ringen.
Det er nok til at kalde hele forbandelsen over dig.
Den er min nu.
Frue, l stiller jeres bejlere på prøver.
Det er en fornærmelse mod dem.
Jeres bejlere er konger og prinser.
Og jeg er dronning. Deres ligemand.
Jeg har ret til i mit eget land at lave de love, der behager mig.
Meddel dem, at dronningen af lsland ægter den, som består prøverne, -
- og som kan besejre hende i tvekamp.
Den opgave er der ingen, der magter, Deres Majestæt.
Der er én mand, der gør, og én mand bliver gift med mig.
Jeg vil genkende ham, når jeg ser ham. Gå bare.
Du tænker på ham, du mødte den aften, stjernen faldt ned, ikke?
- Smeden? - Jeg har tænkt på ham lige siden.
Jeg gifter mig ikke med nogen anden, Hallbera.
lngen prins og ingen konge. End ikke den romerske kejser selv.
Skulle din flotte sværdmager dukke op, hvad så?
Er han stærk og tapper nok til at bestå dine prøver?
Han har besejret mig én gang. Kun han vil besejre mig igen.
Runestenene lyver ikke.
Eric kommer.
- Hvor har du været? - På jagt.
- Hvad er det? - Hvad tror du?
En drageklo.
- Hvor har du fundet den? - På en drages fod.
Tror du, du kan narre din egen far?
Hvis l ikke bryder jer om kloen, hvad siger l så ...
... til hovedet?
Utroligt. Det er jo dragen.
- Det var da herligt. - Fafnir er død!
Eric Smed har dræbt dragen!
Ja, han er død. Dragen er død.
Eric har dræbt dragen!
Det er sandt. Det er overstået.
Jeg har det udmærket.
Gunther.
Eric har dræbt dragen egenhændigt.
Denne smed må være velsignet af Gud.
Eller djævelen.
Han gjorde, hvad du og 1 2 af dine bedste krigere ikke magtede.
Den magt han brugte mod dragen, kan han bruge mod dig.
Han gjorde det for mig.
Åbn øjnene, Hagen, og send dit mistænksomme sind på ferie.
Burgundiske folk.
Jeg befaler, at Eric Smed udråbes til helt i hele kongeriget.
Længe skal han æres for sin store sejr.
Længe leve dragedræberen.
Bare æren ved at vogte over skatten ville gøre Burgund berømt, herre.
Respekten for kongen vil blive overvældende, -
- når det bliver kendt, at l er blevet betroet at vogte over skatten.
- Konge, dragedræberen er kommet. - Send ham ind.
Det lyder tillokkende, Hagen.
Men det afhænger alt sammen af, hvad vores unge helt siger.
Jeg er beæret over kongens tilbud om at passe på skatten for mig.
- Men ... - Stoler du ikke på kongen?
Jeg stolede nok på ham til at dræbe en drage for ham. Gjorde du det?
Det var du selv ude om, Hagen.
Men, Eric, ordet ''men'' betyder i reglen vanskeligheder.
Konge ...
Jeg tror bare ikke, at jeres skatkammer er stort nok.
- Må jeg se dit ansigt? - Nej. Så er det hele ødelagt.
Han er min eneste søn. Jeg har selv opfostret ham.
Vor redningsmands far.
lkke nok med det, jeg er også kongens foretrukne sværdmager.
Og stadig hedning.
Thors hammer, tordenguden.
Den arbejdende mands gud og min gud.
- Er du døbt? - Ja.
Men i aften er jeg hedning igen.
Lad os få noget vand.
Hvad gør en dragedræber, når der ikke er flere drager at dræbe?
- Tager hjem til sin smedje. - Du har jo guldet fra dragens hule.
Min far har lært mig at lave jern af trækul og malm, -
- og det kan jeg godt lide.
Man bekæmper drager med jern, men vinder ungmøer med guld.
Hvor mange? En? To? Et dusin?
lngen.
Mit hjerte er givet bort.
Hvem er den heldige dame? Af høj eller ringe byrd?
Høj, tror jeg nok. Eller frygter.
Måske for høj.
Måske ved hun ikke, at du elsker hende.
Meget kan lade sig gøre for så stor en helt.
- Kender jeg hende? - Nej.
Hun bor langt væk.
Hvem tilhører dit hjerte?
- Er du gift? - Nej, det er jeg ikke.
Gifter jeg mig nogensinde, bliver det af kærlighed.
Kommer du endelig til mig?
Jeg venter på dig, min elskede.
Ved du omsider, hvem du er?
De kalder mig Eric Smed, Eric Dragedræber -
- og Eric, helten fra Burgund.
Det er bare titler.
Den ærlige, den ærede og den ærværdige.
Men ingen af dem dækker over, hvem du er.
Tvillingekongerne har angrebet Odinwood.
De har brændt vore byer ned og taget folk som slaver.
l dette øjeblik er Bonna belejret.
Fanden tage dem. Fanden tage dem begge to.
Vi har holdt fred med tvillingekongerne i ti år.
l de ti år har vort skatkammer heller ikke bugnet med Fafnirs skat.
Grådighed kan ophæve enhver traktat.
- Hvor stor er deres hær? - 4-5000 mænd.
Vi kan hamle op med dem i styrke. Men de er i bevægelse.
Send bud til alle vore byer. Saml straks hæren.
Men, konge ...
Eric Smed har ikke svoret jer troskab, men dræbte Fafnir for jer.
Hvis han gik med i vores hær, ville det give vore krigere mod.
Og tage modet fra fjenden.
En mand, som egenhændigt dræbte en drage, er stof til eftertanke.
Befal ... Nej, bed ham ride med Burgund-hæren.
- Bror, jeg ... - Det er ikke et spørgsmål om hæder.
Hvis vi ikke kommer tilbage, skal du forsvare Burgund.
Og din søster. l mellemtiden ... rider vi ud.
Af sted.
Konge af Burgund, kong Thorkwin og Thorkilt ønsker ikke dette slag.
Næppe, eftersom vi er i overtal.
Vi skåner jer og Burgund fra sikker undergang, -
- hvis l giver os drageguldet.
Hvis dine herrer er ude efter guldet, -
- så skal de tale med ham, der dræbte dragen.
- Lad mig tale med dem, konge. - Nej.
Det tillader jeg ikke.
- Vi bekæmper dem sammen. - Det er min skat, konge.
Der er allerede udgydt blod nok på grund af den.
Konge, hvis dragedræberen kan forhindre flere blodsudgydelser, -
- så lad ham.
Lykkes det ham ikke, angriber vi.
Endnu et sendebud.
Jeg hører, at l er ude efter noget, der tilhører mig.
Jeg er drageguldets herre.
Hvis l vil have det, så forsøg bare at tage det.
Men l skal først bekæmpe mig.
Store ord i en smeds mund.
Guld gør ingen mand værdig til at kæmpe mod en konge.
Og en krone gør ingen mand til konge.
Du er ikke andet end en Burgund-hvalp.
Xanten-hvalp!
Du dræbte min far!
Jeg er Siegfried, søn af Siegmund, konge af Xanten.
l er besejret, og jeres riger vil blive delt -
- mellem kongen af Burgund og kongen af Xanten.
Jeg burde dræbe jer begge for det, l har gjort.
Men det ville ikke give mig nogen tilfredsstillelse.
Bare fjern jer fra mit åsyn.
Han skal knyttes til Burgund for altid.
Hvad tænker kongen på?
Min søster skal giftes med Siegfried af Xanten.
Det er jeg overbevist om, at du kan få i stand.
Af sted!
Far, jeg er omsider vågnet.
Jeg ved omsider, hvem jeg er.
Jeg er konge og forhåbentlig en dronning værdig.
Kom til lsland og find ud af det, min elskede.
Snart, min elskede.
Men jeg har vundet en stor skat, som jeg vil bringe hjem til dig.
Siegfried, du er den eneste skat, jeg ønsker mig.
Skynd dig, min elskede. Jeg venter.
Du har sendt bud efter mig. Hvad vil du?
Siegfried vil føre skatten hjem til sin faders slot i Xanten.
Det skal forhindres.
Jeg har hørt, at en hel hær ikke kan stoppe ham.
Kong Gunther vil have ham gift med Kriemhild, men der er en anden.
Hvad har du i tankerne?
Noget af din trolddom eller en trylledrik.
Så han glemmer den anden og falder for prinsessen i stedet?
Så bliver guldet, hvor det er.
- Det går nok, hvis prisen er rigtig. - Hvad skal du have?
Drengen tog noget fra mig. Det ligner en maske.
Kender man dens hemmelighed, kan man ligne alle andre.
- Siegfried kender hemmeligheden. - Spændende.
Tilvejebring Tarn-hjelmen, så er trylledrikken din.
Trylledrikken først, tyv.
Når jeg ved, den virker, får du din Tarn-hjelm.
Du får den i overmorgen, min søn.
Kald mig aldrig det.
Du er jo min søn.
Hvis jeg kunne ændre på det ved at dræbe dig, gjorde jeg det.
Månen aftager, hjertet vandrer, minder falmer, gør dig k old
en dram gør ny hjertenskær så sød gammel kærlighed virk er gold ...
... magt intet virk er hverk en jern eller sølv
månen aftager, hjertet vandrer, minder falmer, gør dig k old
en dram gør ny hjertenskær så sød gammel kærlighed virk er gold
mod drikk ens magt intet virk er
hverk en jern eller sølv eller guldets v old.
Far?
Hvad er der galt? Er du syg?
Ja, hvis alderdom er en sygdom.
Du har bare arbejdet længe.
Du behøver ikke arbejde mere. Vi har al det guld, vi kan bruge.
Frist mig ikke med guld, min søn. Jern er mit metal.
Du er bare træt far. Jeg henter noget at spise og drikke.
'' Far'' . Kan du stadig kalde mig det?
Din rigtige far var konge.
- Vidste du det? - Jeg havde det på fornemmelsen.
Jeg så kongehusets mærke på din bluse.
Siden hørte jeg, at tvillingekongerne aldrig fandt den forsvundne søn.
Du gav mig et nyt navn for at beskytte mig.
Jeg ville lyve, hvis jeg påstod, at det var den eneste grund.
Jeg har aldrig haft en søn.
Men i dig fik jeg en søn.
Og ... Det var en stor glæde at være far.
Din far. Jeg har altid været stolt af dig. Det skulle du vide.
Jeg er den, jeg er, på grund af det, du har lært mig.
Verden omkring os er på vej mod stor forandring.
Nye magter slås med de gamle om magten.
Jeg har gjort mit i den kamp.
Så når min tid kommer, -
- kan mit legeme blive overdraget til guderne på den gamle måde.
Ved ild og vand.
Men du og din dronning er også børn af den gamle verden.
Guderne har givet jer forunderlige kræfter, -
- så l må gøre, som jeres skæbne byder jer, -
- uanset hvorhen det fører jer.
Jeg fører min elskede til Xanten som min hustru.
Det lover jeg dig.
Men du skal med mig.
Der er ikke mere rejseri i mig.
Jeg kan knap få vejret mere.
Der er stadig så meget, du skal.
Så mange sværd at lave.
Mit bedste blad er smedet.
Hvorfor rode med nogle, der er ringere?
Jeg er tør i halsen, min dreng.
Det, du ville hente mig at drikke, kunne jeg godt bruge nu.
Naturligvis, far. Jeg er straks tilbage.
Far? Far!
Dyr dør og mennesker dør.
Alt, hvad der lever på jorden, skal dø.
Men ægte helte dør aldrig.
Mindet om ham vil altid leve.
Min elskede.
Så tæt på mit hjerte og sind.
Og så fjernt fra mine arme og min krop.
Hvor meget længere?
Hvor vidt endnu?
Ja?
Lady Kriemhild.
Må jeg have lov at tale med jer?
Jeg vil gerne være alene, lord Hagen.
- Det drejer sig om Siegfried. - Hvad er der med ham?
Jeg venter ham tilbage når som helst.
Ja, han kommer tilbage efter skatten.
lkke på grund af jer?
- Hvad mener du, Hagen? - Jeg ser, at l har følelser for ham.
Du taler om noget, du intet ved om.
Jeg ved, lady Kriemhild, -
- at l har elsket dragedræberen, siden l så ham første gang.
Jeg er kommet for at hjælpe jer.
Når skatten er væk, er der intet, der binder ham her.
- Hvad er det? - Urter med spændende egenskaber.
Laver man af dem det rette bryg, kan det gøre hjertet varmt.
Det er forkert. Det er ukristent.
Det er gammel magi med fortryllelser og forbandelser.
Han skal bare drikke det i vin, -
- og hvis det er dig, der rækker ham kruset, -
- så vil han glemme enhver kærlighed til nogen anden kvinde.
Kun du vil brænde i hans hjerte fra det øjeblik.
Hvorfor?
Som kriger og som rådgiver -
- har jeg altid tjent det burgundiske hus -
- og kongerigets interesser.
FØLGENDE ER SKET ...
- Min søn! - Flygt!
- Hvem er du? Hvad er der sket? - Det kan jeg ikke huske.
Det vil regne med ild fra himlen.
Efter ilden vil der k omme en mand.
En mand, der er lige så stærk som dig.
Han vil endda besejre dig i kamp.
Tror du på skæbnen?
Det var meningen, at vi skulle mødes.
- Er du dronning af Island? - Ja. Gør det nogen forsk el?
Nej. lkke for mine følelser for dig.
Jeg vil altid elske dig.
- Du må ikke stirre på prinsessen. - Jeg stirrer ikke.
Men det gør hun.
Lord Hagen. Dragen Fafnir er vågen.
Få kong Gunther til at samle sine bedste krigere og dræbe Fafnir.
Jeg vil også gerne kæmpe mod dragen.
Det er en opgave for kongens mest udsøgte krigere.
Til Fafnir-skoven!
Dragens skind var hårdt som jern. Vore våben var intet værd imod den.
Han vil blive hævnet, frue. Det sværger jeg.
Dette guld er ikke for mennesker. Det tilhører os.
Det er Nibelung-ringen.
Skattens ældste genstand.
Den, der har den, er skattens ejer.
Der følger en forbandelse med den.
Fafnir er død på grund af den.
Lyt til denne advarsel, ellers k ommer det også dig dyrt at stå.
- Hvad er det for noget trolddom? - Den magiske Tarn-hjelm.
Ja, men med den på kan du antage den form, du vil.
Han hedder Alberich, og han var en af os.
Men Alberich blev grådig.
Han ville have skatten for sig selv.
- Ligesom du. - Den er min nu.
Eric Smed har dræbt dragen! Fafnir er død!
Jeg befaler, at Eric Smed udråbes til helt i kongeriget.
Bare æren ved at vogte over skatten ville gøre Burgund berømt, herre, -
- når det bliver kendt, at l er blevet betroet at vogte over skatten.
Man bekæmper drager med jern, men vinder ungmøer med guld.
Mit hjerte er givet bort.
- Kender jeg hende? - Nej.
Hun bor langt væk.
Jeg gifter mig ikke med nogen anden, Hallbera.
lngen prins og ingen konge. End ikke den romerske kejser selv.
Jeg fører min elskede til Xanten som min hustru.
- Men du skal med mig. - Der er ikke mere rejseri i mig.
Jeg kan knap få vejret mere.
De kalder mig Eric Smed, Eric Dragedræber -
- og Eric, helten fra Burgund.
Jeg er Siegfried.
Søn af Siegmund, konge af Xanten.
l er besejret, og jeres riger vil blive delt -
- mellem kongen af Burgund og kongen af Xanten.
Han skal knyttes til Burgund for altid.
Min søster skal giftes med Siegfried af Xanten.
Det er jeg overbevist om, at du kan få i stand.
- Hvad? - Noget trolddom eller en trylledrik.
Så han glemmer den anden og falder for prinsessen i stedet?
Så bliver guldet, hv or det er.
Så tæt på mit hjerte og sind.
Og så fjernt fra mine arme og min krop.
Hvor meget længere? Hvor vidt endnu?
Han skal bare drikke det i vin, -
- og hvis det er dig, der rækker ham kruset, -
- så vil han glemme enhver kærlighed til nogen anden kvinde.
Kun du vil brænde i hans hjerte fra det øjeblik.
For 1 500 år siden havde det meste af Europa svigtet de gamle guder -
- og var blevet kristne.
Kun nordpå var folk tro mod deres forfædres guder.
Den mægtigste af disse guder var Odin.
Han regerede blandt stjernerne i Valhalla, -
- og hans ravne gav ham visdom og huk ommelse.
Men som gamle magter svækk edes, -
- opstod en vidunderlig historie, som betog folks hjerter.
Den berettede om en smed, som fældede en drage -
- og vandt en mægtig skat.; Drageguldet.
- Kong Siegfried af Xanten. - Tak for din gæstfrihed.
Du er altid velkommen.
Skatten har kostet blodsudgydelser, og det er jeg forfærdelig ked af.
Lad være, Siegfried. Der udkæmpes mange krige over guld og rigdomme.
Men ingen hær har kæmpet med en helt som dig blandt sig.
Du har ikke kostet liv. Du har reddet liv.
Du har gjort kongeriget Burgund en stor tjeneste.
- Tak, konge. - Kong Siegfried.
Vil l skåle med os, før l går?
Det er en ganske særlig Burgund-vin med urter.
Skål for Siegfried af Xanten.
For helten, der kom som smed -
- og rejser som konge.
Kong Siegfried af Xanten.
God vin.
Men urterne giver den en mærkelig smag.
Hvor er Gunther og Hagen?
De gik.
Vil du skænke mig sådan et glas en anden gang ... med mindre kanel?
Det vil jeg da.
- Men først har jeg noget at tilstå. - Hvad?
Til dragefesten ...
Du fortalte en maskeret pige, at dit hjerte tilhørte en anden.
- Det var altså dig. - Tilgiv mig.
- Jeg kunne intet sige, da ... - Lad være.
Det betyder ikke noget, ...
... for jeg elsker dig.
Jeg ved ikke, hvorfor det aldrig ...
Alt andet er ligegyldigt nu.
Bortset fra at du elsker mig.
Og jeg elsker dig.
Hvor er min ravn mon?
Jeg er stolt over, at Burgund får dig som svoger.
lngen kunne kaste mere ære over riget end du, Siegfried af Xanten.
Din søster skal være min dronning, før jeg vender hjem til mit rige.
lfølge vort riges lov skal kongen gifte sig før sine søskende.
Hvor længe skal vi så vente?
Så enkelt er det ikke.
Den dronning, jeg begærer er en smuk og mægtig kvinde, -
- som udfordrer sine bejlere til tvekamp.
Hidtil har ingen kunnet bekæmpe hende.
- Hvem er denne mægtige kvinde? - Brunhild, dronning af lsland.
- Jeg har truffet hende. - Kender du hende?
Ja. Hendes skib passerede vores smedje en dag.
Hvordan kunne jeg glemme det? Hun er enestående smuk.
Du sagde, at du havde mødt hende.
Ja. Den aften faldt en stjerne ned i skoven i nærheden af smedjen, -
- og vi mødte hinanden ved krateret og kæmpede.
- Hvorfor? - Jeg troede, hun var sakser.
Troede du, at dronningen af lsland var en sakser?
Hvordan reagerede hun?
Hun blev lidt forbavset.
Siegfried, det er den kvinde, jeg vil giftes med.
Vil du hjælpe mig med at gøre hende til Burgunds dronning?
Hvordan?
- Kæmp mod hende i mit sted. - Opdager hun det ikke?
lkke hvis du ifører dig din magiske hjelm.
- De magter må ikke misbruges. - Kun du kan besejre hende.
Kong Gunther har givet dig sin eneste søster til ægte.
Vil du da ikke hjælpe ham med selv at få en dronning?
Tænk engang, Siegfried.
Hvis Brunhild og jeg bliver gift, -
- kan du og Kriemhild blive gift samme dag.
Jeg vidste godt, hvad vognene kom med, -
- men jeg anede ikke, at det kunne være så smukt.
Det er dit.
Mit?
Skatten er min bryllupsgave til dig.
Men denne ring ...
... er symbol på vores kærlighed.
Bær den, indtil jeg kommer tilbage fra lsland.
Hver dag uden dig vil føles som en evighed.
Kom snart tilbage.
Og bring min bror sikkert med hjem.
Konge, vi har fundet en blind passager i lasten.
- Smid ham over bord. - l må hellere se ham først.
Giselher, er du vanvittig?
Jeg ville bare se nordbokvinderne. Valkyrierne, der kæmper som mænd.
Hvorfor, Giselher? Vil du have din egen krigerkvinde?
- Hvorfor spurgte du mig ikke? - Du siger jo altid nej.
Du skulle passe på Burgund, mens jeg var væk.
- Og Kriemhild bliver bekymret. - Hun ved det godt.
Jeg har mest lyst til at sende dig tilbage i en tønde.
Lad nu være, Gunther. Hvilken dreng drømmer ikke om sådan et eventyr?
Sæt dig ned.
Og det er ungdommens gudindes syv sølvæbler.
- Du ved meget. - Min far, Eyvind, vidste mere.
Kan du se derhenne? Det er Ørvandel, jætten.
Og ved siden af ham den tyr, han jager.
Og se der? Det er åndevejen. Den oplyste vej til Valhalla.
Guderne sidder deroppe med den hellige død -
- og beslutter, hvordan vi kan hjælpe dem med at redde verden.
Hvordan ved vi, hvad de vil have os til?
De sender os tegn.
l vand, ...
... ild eller på himlen.
Hvad sker der, hvis vi misforstår tegnene?
Det ved jeg ikke.
Han er på vej. Din tilkommende er på vej.
Siegfried.
- Kaptajn, sæt storsejlet. - Ja, konge.
Sæt sejl!
Dronning Brunhild, kom hid.
Velkommen til mit land, du ilden og elementernes behersker.
Omsider fandt du vej til mig.
Rygtet om dragedræberen er nået helt hertil.
Det er ikke mig, der kommer for at udfordre jer, store dronning.
Det er kong Gunther af Burgund, der bejler til dig.
Jeg er blot hans tjener.
Dronning ...
Jeg er kommet for at anholde om Jeres hånd.
Vi duellerer med tvebladede økser.
Hvis l vinder ... ægter jeg Jer.
Hvis jeg vinder, ...
... skal det koste Jer livet.
Hvis jeg ikke får Jer til hustru, dør jeg med glæde.
Dysten starter om en time.
Giselher, vi venter udenfor.
Skygger og fantasifostre, alle som én.
Hold dig skjult, indtil det er overstået.
Hvad med Siegfried?
Han kommer senere.
- Har du ikke dragedræberen med? - Han gør skibet klar til hjemrejsen.
Økserne.
Du kan stadig nå at sejle hjem til Burgund i live.
Der!
Kom nu. Her!
Kom nu!
Buk for min tilkommende, -
- kongen af Burgund.
Nu konge af lsland.
Gå, indtil jeg kalder og luk døren.
De giver ingen mening, frue.
Se der.
Det betyder kappe eller maske.
Noget eller nogen er blevet skjult, -
- som sandheden skjules af løgne, eller man gives bind for øjnene.
Er det derfor, Siegfried ikke kunne kende mig?
Der er ikke noget her.
Guderne tier.
Ædle Siegfried, siden du kom til Burgund i skikkelse af smed, -
- er der sket mange gode ting i vort kongerige.
Om dette bord sidder de to mænd, jeg holder mest af her i verden.
Giselher er min bror af fødsel.
Og det ville glæde mig, hvis du vil blande blod med os.
Dragens blod gjorde min hud uigennemtrængelig.
Men dette er vel en aften, hvor man bør vise tillid.
Dette ...
... er det eneste sted, man kan såre mig.
Nu kender l to min dybeste hemmelighed.
Dette krus indeholder noget så fint som broderskabsblodets skænk.
Og noget så fint vil vi skåle på.
Lad dem, der forråder denne tillid, dø vanærede og fordømte.
Burgundiske folk!
Jeres dronning!
Det er min søster Kriemhild.
Jeg vil også være en søster for dig.
Vi fejrer to bryllupper samme dag.
Hvor er min Tarn-hjelm?
Vi er ikke færdig med den. Du skal nok få den.
Det var ikke aftalen, Hagen.
- Vi ved ikke, om det virkede. - Det virkede! Det virkede!
Nu er du ude på at snyde mig.
Måske skulle jeg prøve at få en lille snak med kongen.
- Det er der ingen grund til. - Jeg gør det.
Dronning Brunhild.
- Kan jeg hjælpe Jer? - Jeg ventede på dig.
Som jeg havde lovet.
Siegfried ... Hvad skete der?
Kunne du ikke elske en dronning så højt som en tilfældig fremmed?
Eller var det guldet?
- Det har gjort mange hjerter kolde. - Jeg ved det ikke.
Hvem ved, hvorfor du elskede mig engang, men ikke mere?
Det gjorde jeg ikke.
Lyv dog ikke for mig.
Du vil da ikke påstå, at du ikke elskede mig.
Det var første gang for dig, smed. Også for mig.
Jeg vidste, guderne havde sendt dig til mig og mig til dig.
Det vidste du også. Betyder det ikke noget?
Sådan husker jeg det ikke.
Har du aldrig ... elsket mig?
Heller ikke da du sagde, du gjorde?
Jeg var en dreng dengang.
Hvis det her er, hvad manddom fører med sig, -
- så ville jeg ønske, at jeg havde vidst det noget før.
Men det er for sent nu.
Måske skulle jeg bede til, at jeg også glemte vores kærlighed, -
- for jeg bliver ikke glad igen, -
- før jeg har glemt den ... eller du husker den igen.
Kong Gunther.
Vil l have Brunhild til hustru og dronning?
Ja.
Og vil l, Brunhild, tage min konge til ægtemand og herre?
Ja.
Vil l, Kriemhild, -
- have Siegfried som ægtemand?
Ja.
Kong Siegfried, vil l have Kriemhild til jeres ægteviede hustru?
Ja.
Jeg erklærer jer hermed for mand og kone.
Denne krigslignende opvisning viser de fineste burgundsværd og -krigere.
De overgås kun af den store dronning Brunhild -
- og den enestående kong Gunther.
Os, der var så heldige at være med på kong Gunthers rejse til lsland, -
- så en opvisning af mageløse færdigheder.
Kong Gunther var den eneste mand, der kunne hamle op -
- med sin smukke dronning.
Siegfried kunne godt.
Men Siegfried gjorde det ikke.
Har han lyst at prøve?
Det ville være en ære ... dronning Brunhild.
Hvilke våben skal vi vælge?
Våben, som er smedet fra samme åre, -
- og som aldrig har krydset hinanden.
Mit spyd ...
... og dit sværd.
Tak ... fordi l har vist mig mine begrænsninger.
- Hvad skete der? - Jeg var træt.
- Derfor lagde jeg mig. - Det var ikke det, jeg mente.
- Hvorfor gik du uden mig? - Siegfried.
- Han gjorde det for øjnene af alle. - Du vandt jo.
Han lod mig vinde. Jeg kender et fingeret nederlag, når jeg ser det.
Han var bare heldig.
Han gav nok op for ikke at komme forslået til sin bryllupsnat.
Du er den eneste kvinde, jeg nogensinde har begæret.
Og nu er jeg din.
Eller er jeg?
Vil du have mig, min stærke mand?
Jeg venter.
Slut, dronning. Jeg har drukket for meget til det her fjolleri.
Det havde ham, der besejrede mig ikke.
Eller havde du netop drukket?
En trylledrik, som gav dig styrke, måske?
Lad mig betro dig en lille hemmelighed.
Min styrke er en gave fra guderne.
Og den ligger i dette bælte.
Når du fjerner det, vil der ligge en føjelig ungmø i dine arme.
Kan han, der klarede min udfordring, ikke overleve sin bryllupsnat?
Hold op, Brunhild. Slip mig fri.
Hold op. Slip mig fri.
Vil du så slippe mig fri?
- Ti så stille. - Er du blevet vanvittig?
Slip mig fri.
- Gunther er en heldig mand. - lkke så heldig som jeg.
Synes du ikke, Brunhild er smuk?
Sikke et spørgsmål at stille mig her og nu.
- Svar mig nu, Siegfried. - Jo, hun er smuk.
- Men det er en hård skønhed. - Du har bemærket det.
- Hvad? - Kulden.
Den vrede måde hun ser på os.
Hun er vred over at være blevet besejret af Gunther.
Jeg tror ikke, hun bryder sig om mig.
Måske fordi du fik din mand uden at skulle slås for ham.
Kan du høre det?
Det er Thor, der svinger sin hammer.
Sikkert for at fortælle om den lille krigsgud, der bliver undfanget i nat.
Giselher, du tror da ikke for alvor på alt det hedenske vrøvl?
Jo, jeg gør. Og det gør Siegfried også.
Og han er den største helt, man har kendt i Burgund.
Jeg tror på det, han gør. Han lever livet gennem sværdet.
Jeg vil gøre det samme.
Og når jeg dør, er belønningen, at jeg sidder ved krigernes bord -
- ved siden af fader Odin selv.
Du skulle høre dig selv.
- Er du ikke optaget af gamle skikke? - Nej.
De skræmmer mig. Deres magt er ukontrollabel og farlig.
Og det er ikke dem, vi er opdraget med.
Lena ...
Det var ikke for at såre dig.
Brunhild, du må ikke lade tjenestefolkene se mig sådan.
- Jeg prøver aldrig at kue dig igen. - Så lad det være dig en lærestreg.
Jeg er fange i dette gyldne bur, men din hustru bliver jeg aldrig.
- Gunther. - Siegfried.
Hvad er der galt?
- Kan jeg regne med din fortrolighed? - Naturligvis.
Dronningen ...
- Vi har ikke ... Jeg mener ... - Hvad?
Siegfried, hun formener mig adgang til sin seng.
- Det gør mig ondt. - Burgund skal have en arving.
Jeg må have en søn.
Hvis bare jeg kunne gøre noget.
- Det slag kan jeg ikke tage for dig. - Det passer ikke.
Du har bevist, at din styrke overgår hendes.
Og hendes styrke stammer ikke fra hendes egen krop.
Den stammer fra et hedensk bælte, hun bærer.
- Kan du tage det fra hende ... - Nej.
Nej, Gunther.
Jeg beder dig bare tage et bælte. lkke træde i mit sted på anden vis.
Du nægter at hjælpe ham, der gav dig sin søster.
Din magiske Tarn-hjelm hjalp os på lsland, edsbroder.
Men hvis du ikke bruger den her i aften, -
- så er det hele spildt, og mit ægteskab er til grin.
Skygger og fantasifostre, alle som én.
Godnat, konge.
Lena.
Gå l to i forvejen.
Jeg har noget at fortælle dig. Kom her.
Jeg elsker også dig.
Han er lige gået den vej.
Der foregår noget meget underligt her.
Jeg ønsker bare, at vi skal være lykkelige sammen.
At vi skal være mand og kone.
Se dig lige, konge.
Du er mig da værdig, ikke?
Du besejrede mig trods alt på lsland.
Ser man det ... Kongen er ved at genvinde sin styrke.
Sært, som den kommer og går.
Jeg vil ikke slås.
- Jeg elsker dig. - Bevis det.
Det var det, jeg måtte vide.
Siegfried?
Nu kan du blive min mand.
Hvad skal du?
Have skaffet mig af med det her hedenske troldtøj.
Når jeg vender tilbage, forventer jeg, du bliver min hustru.
Lover du, at du ikke siger det til nogen?
På lsland så jeg også to Gunthere.
Da min bror vendte tilbage efter sejren over dronning Brunhild, -
- var det ikk e Gunther, der trådte ind i rummet.
Det var Siegfried.
Gunther havde holdt sig skjult derinde.
Det var ikke min bror, der besejrede Brunhild.
Det var Siegfried.
- Hvor har du været? - Kriemhild.
- Hvorfor ligger du ikke i din seng? - Jeg vågnede, og så var du der ikke.
Og jeg kunne ikke falde i søvn igen uden dig.
- Hvad er det, du har i hånden? - lkke noget særligt.
Lad mig se.
Et kvindebælte?
- Hvorfor forsøgte du at skjule det? - Det er ikke, som du tror.
Vi har ikke været gift i én dag.
Jeg kan kun fortælle dig ... at din bror havde brug for mig.
- Til hvad? - Det kan jeg ikke fortælle dig.
- Hvorfor ikke? - Jeg har lovet at lade være.
Jeg sværger ved alle guderne, at jeg er dig tro.
Hvorfor svarer du mig så ikke?
Hvad skulle du gøre for min bror på denne tid af natten?
Og hvorfor har du et kvindebælte i hånden bagefter?
Hvis jeg røbede det, ville jeg bryde et løfte, jeg har svoret.
Bryd det.
- Åbn dørene for os. - Det kan jeg ikke, frue.
- Hvorfor ikke? - Dronningens ordre.
lngen må gå ind i kirken før dronningen af Burgund.
- Åbn så de døre. - Det kan vi ikke, lady Kriemhild.
Hvor vover du at holde disse døre lukket for mig?
- Jeg er kongens søster. - Jeg er dronning af Burgund.
Det er kun rimeligt, at jeg går ind før andre laverestående.
- Lad din dronning komme forbi. - Du er ikke min dronning, Brunhild.
Og hvor vover du at kalde min mand '' laverestående''?
Han præsenterede sig på lsland som Gunthers tjener.
Han tjente i al fald din mand godt, da han afvæbnede dig i aftes.
- Hvad sagde du? - Du hørte det godt.
Det var også min mand, der besejrede dig på lsland.
Skal du fornærme dronningen af Burgund offentligt med dine løgne?
Først kalder du mig en tjeners kone og nu løgner.
Kender du det her?
- Hvem har givet dig det? - Min mand.
Tror du mig nu? Han tog det fra dig i aftes i dit eget soveværelse.
Det undrer mig, at du ikke var klar over det.
Og flyt dig så.
Hvor kunne du afsløre min inderste hemmelighed -
- og din brors i hele Burgunds nærvær?
Jeg brød kun mit løfte, fordi jeg stolede på dig.
Jeg ved det godt. Tilgiv mig.
Jeg elsker dig højere end livet.
Nu frygter jeg, at noget frygteligt sker, så vore veje skilles.
lkke flere tårer.
Om to dage er vi langt væk herfra.
Langt væk fra din bror og hans ægteskab.
Det var forkert at inddrage dig. Han misbrugte din loyalitet.
Det er overstået nu.
Jeg deltager i jagten, og så skilles vi som venner.
Jeg beordrer guldet lastet på vores skib.
- Lige efter jagten rejser vi. - Kan vi ikke straks tage af sted?
Jeg ville ønske det, men ... din bror må ikke få det indtryk, -
- at vi bærer nag til ham.
Jeg sagde, at han ikke var til at stole på.
Hvorledes kan jeg rette op på det her?
De love, vi har nedfældet, er nok ikke tilstrækkelige.
Nok har Siegfried brugt magi til at hjælp jer, -
- men hvordan har han ellers brugt den?
Folket lovpriser ham højere end jer.
Nu har han ægtet jeres søster. Han kan gøre krav på tronen.
Hvad bliver hans næste træk? Jeres fald.
Du sagde, at skatten ville bringe mig lykke.
Selvom l får et barn med dronningen, vil hele Burgund hviske om, -
- at det er Siegfrieds bastard.
Sladderen går allerede i kongeriget. Den forsvinder ikke.
Den vil plette jer og kongehuset resten af jeres dage, ...
... medmindre der bliver gjort noget.
Jeg sender ham væk.
- Lad ham leve i Xanten. - Det er ikke nok.
Du er måske ligeglad med at blive kaldt svækling og hanrej.
Men jeg er blevet bedraget af både dragedræberen og dig.
Jeg er dronning af lsland og Burgund.
Jeg vil ikke vanæres. Jeg vil hævnes.
Der er kun én passende straf for sådan en forbrydelse.
Hvad skal jeg gøre?
Det er meget enkelt.
Siegfried skal dø.
Det kan du ikke mene.
Han er min ven. Mere end min ven.
Min edsbroder.
Efter det, vi har haft sammen, ... kan jeg ikke bare lade ham slå ihjel.
Enten slår du ham ihjel, ... eller også begår jeg selvmord.
Konge ... måske kunne han få sin straf ved et uheld under jagten.
Siegfried er jo uovervindelig.
l ved lige så godt som jeg, at det er han ikke.
- Kong Siegfrid, skal vi ride sammen? - Svoger.
- Må jeg også slutte mig til dig? - Det vil være mig en ære.
Kom.
Dronning Brunhild?
Dronning Brunhild, lad os tale sammen.
Vi må forsøge at komme overens.
Kom nu, dronning Brunhild.
Jeg har noget, der retteligt tilhører dig.
Ja, du har noget, som retteligt tilhører mig.
Men det er alt for sent at aflevere det tilbage.
l kristne gør meget ud af tilgivelse.
- Vent ikke at finde den hos mig. - Det gør jeg heller ikke, Brunhild.
Jeg kan kun sige, at jeg bittert angrer, -
- at jeg behandlede dig, som jeg gjorde, foran katedralen.
Jeg var jaloux.
Når jeg tænkte på det, jeg troede foregik, var det ubærligt for mig.
Jeg elskede engang en mand, som jeg troede, guderne havde sendt mig.
Jeg elskede hele verden, fordi han levede i den.
Vi var længe fra hinanden, -
- men det kunne jeg godt bære, ...
... fordi jeg vidste, at han ville vende tilbage en dag.
Men da han kom, ...
... var det, som om hans hjerte var blevet visket rent.
Jeg elskede ham som før, ...
... men han elskede ikke mig.
Vi var lige så fremmede for hinanden, -
- som før vi havde været ... elskende.
Siegfried?
Siegfried.
Brunhild, jeg har gjort dig forfærdeligt uret.
- Vi taler ikke mere om katedralen. - Jeg taler om noget langt værre.
Hvad taler du om? Du har da ikke gjort mig andet.
Jeg elskede engang en mand, som ikke elskede mig.
Det var ikke til at bære, for verden var gold uden ham.
Så da Hagen præsenterede mig for en ond ting, -
- som ville forjage gammel kærlighed og så en ny, -
- lukkede jeg øjnene for, hvad der var rigtigt, og gav det til manden.
Det var Hagens trolddom. Siegfried vidste ikke noget.
Og selv om han havde gjort det, kunne han intet have stillet op.
Det er min store synd mod dig ... og ham.
Det vil jeg gøre bod for resten af mit liv.
Jeg er åbenbart ikke den eneste, der har været heldig.
Flot klaret, broder.
- Skål med os. - Jeg vasker først blodet af.
Brunhild ...
Er Siegfried ikke kommet tilbage? Vi går før mørkets frembrud.
Jeg henter ham.
Siegfried?
Siegfried? Siegfried!
Nej.
Hjælp ... Hjælp!
Hjælp!
Kom og hjælp!
Arminius!
Han faldt i baghold.
En flok saksere.
Morder.
Hvordan kan du anklage mig?
Hvorfor skulle jeg dræbe en, der har hjulpet os så meget?
Misundelse og skyldfølelse ...
... og grådighed.
Så slap du for at blive konfronteret med din egen svaghed og vanære -
- og kunne beholde skatten selv.
Hele skatten. Skatten ...
Jeg vil ikke have den mere.
Du ville selv have guldet. Derfor fældede du ham.
- Vi planlagde det sammen. - Du får aldrig guldet.
Guldet er min Nibelung-fødselsret. Det er mit!
Din uforskammede dværgesøn!
Bland dig udenom, knægt.
Han myrdede vores konge.
Jeg beordrer jer at arrestere ham!
De, der tager mit parti, bliver belønnet med guld fra skatten.
Og slutteligt forrådt, som han forrådte mig.
Hagen af Tronje ... mød den skæbne, mine guder har valgt for dig.
- Dine guder er døde! - Det får vi snart at se.
Aflever ringen til dens retmæssige ejere.
Tag den med tilbage til Nibelungen.
Arminius.
- l dag lever de gamle guder igen. - Nej, Giselher.
l dag dør de gamle guder med dem.
Tekstning: SDl Media Group